Hvorfor får jeg alltid de som er ødelagt?
Jeg vil slåss denne gangen, far.
Gå tilbake til rommet ditt, Kyra!
Gå inn. Vær så snill.
Jeg ser det ikke.
-Slåss mot meg, slakter. -Ikke deg.
Skaper av alt godt.vi befrir henne fra det onde som har besatt henne.
Drep uhyret!
Skjær henne løs.
Hun er fra utposten. Stedet er smittet av ondskap.
Ingen får komme levende derfra.
Skjær henne løs, sa jeg.
Samtalen er over. Dra videre.
Det er nok!
Bare en spøk.
-Ta henne og dra. -Takk.
Men jeg skal ikke den veien.
Du er død allerede.
Så mange er døde. Jeg vil ikke dø.
Det kommer og dreper alle.
-Det kommer til å drepe deg. -Hvorfor flyktet du?
-Det er der inne. -Hva er det?
Hver kveld. Det kommer hver kveld. Det dreper alle.
-Hva er det? -Pendra. Hun lever!
Men hvem er med henne? Og hvordan kom de gjennom?
Hvis de slipper dem gjennom, er det kanskje over.
Hvor mange er igjen der inne?
-Der var svaret ditt. -Hun burde ha blitt.
For henne er det i hvert fall over.
Hvem er du, og hva vil du?
Beowulf. Jeg trenger mat og hvile.
Han er en av dem. Hvordan slapp han ellers gjennom?
Dra tilbake til vennene dine.
-Jeg er ikke en av dem. -Og du er ikke en av oss.
Men slik det ser ut, burde vel et ekstra sverd være velkomment?
-Grenseherren bør snakke med ham. -Vi kan alltids drepe ham senere.
Det må Hrothgar avgjøre.
-Du kan komme inn. Uten garanti. -Jeg tar sjansen.
Følg meg.
-Beowulf. Jeg har hørt navnet før. -Hva hørte du?
-Bare en idiot vil komme hit. -Hvis han ikke var fordømt fra før.
En leiesoldat. Det venter vi ikke her.
-Hvordan kom du gjennom? -På hesten min.
Spurte du dem bare pent?
Noe slikt.
Tror du vi har gull her? Eller liker du trekkfulle, gamle utposter?
Ingen av delene.
-Så hva bringer deg hit? -Mørket.
Vet du om. . . Problemet vårt?
Og så? Tilbyr du å hjelpe oss?
Ja.
Ingen frisk mann kommer for å møte dette.
-Jeg har ikke noe valg. -Det høres personlig ut.
Vi vet ingenting om ham. Send ham tilbake.
Vi har færre enn førti mann igjen.
Og som du har merket, kommer kvelden fort.
La ham få Nivris rom.
Nivris rom.
-Han er farlig. -Helt klart.
Vi har kunnet stole på mennene på innsiden.
Han kommer ikke fra beleirerne.
Ingen som har sett hva som skjer her, kommer frivillig hit.
-Det er noe annet. -Kanskje Nivris familie sendte ham.
For å hevne din svigersønns død.
De mistet sin eneste sønn.
Hvis de ikke tror at hans død var et uhell, vil de hevne det.
Vi får se hvordan han føler seg i morgen tidlig.
Da er han på vei bort, eller ser krematoriet fra innsiden.
Uansett er problemet løst.
Våpenmesteren er min onkel. Derfor er jeg assistent.
-Jeg vil dra østover. -Tror du at du kommer ut?
Pendra og jeg skulle dra sammen. Det gikk ikke så bra.
-Tror du vi kommer ut? -Antakelig ikke.
Her er det.
Hvem er Nivri?
Grenseherrens svigersønn. Han var gift med Kyra.
Han ble drept.
-Hva er dette? -Du burde ikke røre det.
-Tok uhyret ham? -Nei, det var før uhyret.
-Våpenmesterens assistent? -Ja. Ironisk, ikke sant?
-Hvordan døde han? -Vel. . .
En gjest. Så usannsynlig.
Min mann pleide gå hit når han drakk.
Jeg har ikke vært her siden han døde.
Jeg vet hvorfor du kommer. Familien hans sendte deg, ikke sant?
Ingen sendte meg.
Hva vil de ha av oss? Titler? Hans andel av landet?
-Vil det tilfredsstille dem? -Jeg er ikke den du tror.
Han ble drept ved et uhell. I våpentrening med Roland.
Våpentrening kan være veldig farlig.
Du sier du kommer for å slåss mot uhyret.
Det er sannheten.
Det kan ikke drepes. Ikke av min far, Roland eller andre menn.
Jeg er ikke som andre menn.
Det blir du nødt til å bevise.
Hva kommer til å skje når uhyret kommer?
Ikke bry dere om at dere er slitne. Dere kan sove når dere er døde.
Opp med dere!vi har trening! Omring meg!
Hvorfor driver han dem videre når de nesten ikke orker stå?
Det nytter vel ikke å si til Roland at de er døde i morgen.
Angrip meg!
Og husk alltid. . .
Det handler ikke om våpen. Det er det her inne som teller.
Det er ikke slutt. Kom igjen!
Angrip meg.
Kom igjen.
Og så du. Ta sverdet mitt.
Kjemp godt. . .
Eller dø dårlig.
Sir?
Hvor mange kommer til å dø i kveld?
-Jeg mente ikke å skremme deg. -Det er det vanlige her.
Hvor gjorde nevøen min av ekstrapilene?
Han legger aldri noe der det skal være.
Gi ham en sjanse. Han kommer seg nok.
Hvis han ikke får oss alle drept først.
-Går det bra der ute? -Ja. Jeg tar litt av den senere.
Jeg beklager kvaliteten på maten.
Vi har samlet forsyninger i tre år med tanke på en slik nødssituasjon.
Men nå kommer ingenting inn eller ut.
Selv med fulle lagre var der ingenting for inntrengeren,-
-som tydeligvis foretrekker oss.
Dette er min datter Kyra.
Vi har truffet hverandre.
Kommer din kone også?
Min kone døde for mange år siden.
Det var en tragisk ulykke.
Hun var ukjent på utposten, og gikk alene om kvelden.
Hun falt ned fra brystvernet.
-Har du familie, Beowulf? -Det har jeg aldri ønsket.
Er det ikke naturlig å ønske seg hjem og familie?
Da har jeg ingen naturlige ønsker.
Interessant. Hvorfor ikke?
Jeg vil ikke bli på ett sted, så jeg trenger ikke noe hjem.
Og jeg vil ikke skape flere som meg.
Slik at egoet ditt kan være sikker på at det er unikt?
Akkurat.
Du må unnskylde min datter. Hun har alltid hatt sin egen vilje.
Og far har alltid vært ekspert i å unnskylde meg.
Pokker!
Karl? Jeg mistet brillene mine. Kan du se dem?
Karl?
Er det deg, Karl?
Høydepunktet var beleiringen av Underland.
Det var et aktivt år. Vi slåss konstant, under stort press.
Men vi var sterke. Soldatene kjempet sammen som en enhet.
-Etter dette bør vi ikke. . . -Er noe i veien?
-Merker dere det? -Merker hva?
-Dette er sprøyt. -Hva er det?
Ondskapen. Den er her.
Vi trenger menn som kan slåss, ikke galninger.
-Vær stille, Roland. -Jeg?
Våpenmesteren er død.
Det endrer framgangsmåte. Det har aldri drept så tidlig før.
Det vet det.
Jeg er lei for det, Will. Du er våpenmester nå.
Forfremmelse?
-Ikke særlig beroligende. -Nei, det er sant.
Alle kommer jo til å dø likevel. Men jeg er ingen våpenmester.
Du trenger ikke være dyktig hele tiden. Bare når det gjelder.
Du er ikke kommet på grunn av min manns dødsfall, ikke sant?
Nei.
Men da ville jeg vært etter Roland. Så hvorfor skulle du være redd?
Jeg er ikke redd. Det har jeg ikke råd til.
-Har du ingen frykt? -Frykt er det eneste jeg kjenner.
Du kan føle det.
-Du sanser det. -Ja.
Du sa : "Det vet det." Hva mente du?
Det vet at jeg er her.
Hva er du?
Jeg er en som sitter fast mellom to verdener.
-Du får henne ikke. -Jeg står ikke i veien for deg.
Du kan manipulere henne og Hrothgar, men ikke meg.
-Vi trenger hverandre. -Jeg trenger ingen. Du bør dra.
-Jeg må bli. -Da må du slåss.
Ikke frist skjebnen, Roland.
Hold deg skjerpet.
Jeg kommer for å gjøre drømmen din søt, elskede.
Det er nesten ferdig, elskede.
Pokker også! Ta deg sammen, Karl.
-Jeg trodde jeg hørte noe. -Ja. Du hørte meg.
Med alle de kule måtene man kan dø på her,-
-vil jeg helst ikke dø av hjerteanfall.
La oss se. Med alt dette burde vi vel kunne bite fra oss.
-Hva er skrot, og hva er viktig? -Det visste din onkel.
-Det hjelper virkelig, Karl. -Jeg henter sprengerne.
Karl?vil du reparere denne? Så henter jeg sprengerne.
Will? Er alt i orden?
Jeg så det.
Hvor stort var det? Hadde det panser, eller var det udekket?
Det var. . . Det var stygt.
-Det kom i fullt dagslys. -Det er lei av å leke.
Sett kvinner og barn i kirken. Gå i grupper på tre.
-Hold øyekontakt hele tiden. -Kyra.
Jeg vil ikke stenges inne. Denne gangen slåss jeg.
-Du skal være med de andre. -Det er litt sent å beskytte meg.
-Hvor er Kyra? -Jeg har ikke sett henne.
Pass på at begge dørene er stengt.
Alle dørene er sikret.
-Hva er det? -Finnes det en annen vei inn?
Alle dørene er sikret fra innsiden.
Slåss mot meg!
Ikke deg.
Jeg klarer ikke. . .
Hvordan går det med ham?
Han dør.
Han reddet livet mitt.
Jeg trenger flere bandasjer.
Han såret uhyret.
Ja.
Da har vi en sjanse.
Kanskje.
Kyra?
Du er det eneste jeg vil ha.
Jeg vet det.
Nå er det ikke lenge til.
Drøm søtt, elskede.
Kjenn på det. Det er livet din mann skapte i meg.
Det er nesten ferdig, elskede.
Ikke vær redd.
-Du skulle vært død. -Mange ganger.
-Forklar det. -Jeg blir raskt helbredet.
-Ikke bra nok. -Det er alt jeg kan si.
Tror du sannheten vil jage meg bort?
Nei, ikke etter det jeg har sett. Men fordi det ikke er tid.
Nyter du utsikten?
En rask helbredelse.
Det var ikke så ille som det så ut.
Vi har vel alle våre hemmeligheter.
Hvis en mann slåss mot en ond skapning,-
-kan han ikke være ond selv. Ikke sant?
Hvis du ønsker syndsforlatelse, spør du feil mann.
Hvem du enn er, og hva du enn er. . .
Så takker jeg deg for hjelpen.
Hvorfor "ikke deg"?
Du skremte livet av meg!
Du må lage noe til meg. Jeg trenger det med det samme.
Hva er det?
Jeg skal vise deg. Men ikke gjør noen feil.
Det går greit.
Dette er gangen da det teller.
Hvordan går det med beinet?
Skadene mine heles ikke så raskt som dine.
En dag må du lære meg knepet ditt.
Hva kan jeg gjøre?
Ingenting.
-Tar det slutt i kveld? -Ja. På den ene eller andre måten.
Tiden er inne. Det kommer etter meg.
Men jeg vil vite hvor det kommer fra, og når.
Det er en ting du bør vite om Nivri.
Hans familie er svært rik.
Ekteskapet ble arrangert av Hrothgar. Nivri var en sadist og et svin.
Han behandlet henne svært dårlig.
-Men du drepte ham ikke? -Jeg prøvde.
Jeg utfordret ham, men Hrothgar fikk meg til å trekke meg.
Du vet det, ikke sant?
Hun ser på meg som en bror.
Det er alt jeg kan bli.
-Jeg har overlevd mye smerte. -Som krigere gjør.
Men ingenting kan sammenliknes med det.
Gjør ende på det. I kveld.
-Er det ferdig? -Ja.
-Har du prøvd det? -Ja. Det virker fint.
Stort sett.
Nei, det virker fint.
-Har du tenkt å ta uhyret? -Jeg vil ikke ødelegge overraskelsen.
Å våkne om morgenen er overraskelse nok.
Beowulf.
Ikke gjør dette.
Vi gjør alle det vi må gjøre.
Det vet du godt selv.
Er det kniven du brukte på din mann?
Hva er du?
Hemmeligheter er vanskelige å holde på.
Det var natt.
Han hadde drukket, som vanlig.
Han ville ha meg.
Jeg avslo.
Han begynte å slå meg.
Så jeg stakk ham.
Om og om igjen.
Og hele tiden sto han bare der.
Og så overrasket ut.
Nå er han kommet tilbake for å drepe oss.
En etter en.
Han sparer meg til slutt.
Uhyret er ikke din mann.
-Hvorfor er du så sikker? -Spøkelser spiser ikke folk.
Har noen skylden, er det ikke deg.
Kanskje ikke for det første angrepet.
Men for det andre, tredje og fjerde.
-Det var berettiget. -Det var drap.
Far?
Jeg har gjort feil.
Tilgi meg.
Jeg har ventet på deg.
En av oss betyr døden for den andre.
Jeg er som deg. En av de fordømte.
Våpenmester. Åpne vinkjelleren.
Jeg tror du bør se på dette.
Herregud. De har visst klart det.
Se på den størrelsen.
Da er vi ferdige her. Pakk sammen. Vi trekker oss ut.
Ikke en skramme. Jeg er imponert.
-Nå drar du vel fra oss? -Jeg er ferdig her.
Da får du ikke vite min største hemmelighet.
Har du flere?
-En til. -Og hva er den?
Hva jeg føler.
-Hva er du redd for? -Livet mitt kan ikke deles.
-Ikke med noen som er glad i meg. -Du er redd meg.
Nei. Jeg er ikke redd deg.
Jeg er redd for deg.
Jeg har endelig funnet noe blant all døden og elendigheten.
Du må ikke elske meg.
Hvordan vet du at det ikke var meg som dro deg hit?
-Fordi du ikke er ond. -Kanskje ikke.
Men i kveld er jeg full av magi.
La oss skåle.
For oss. Fordi vi overlevde.
Og for de som ikke gjorde det.
For Beowulf.
Hvem er du?
Dine drømmer og lyster som er blitt levende.
Dette er ikke en drøm.
Du har rett.
Er dette ekte nok for deg?
Hvor kommer du fra? Og hvordan kom du deg inn hit?
Hvor jeg kommer fra, er ikke viktig.
Spør heller om hvorfor jeg er her.
Hvorfor er du her?
For å fortelle deg noe om kvinner. Hun har behandlet deg dårlig.
Det var dumt av henne. Du er mye mer mann enn ham.
Så mye mer.
-Jeg har ikke tid til dette. -Det er ikke mer å gjøre i kveld.
Alle feirer at de har overlevd. Hvorfor ikke du?
Du fortjener det beste. En slik lojalitet.
Du har gitt så mye. Og du har så mye igjen å gi.
Alle kvinner ville vært heldige hvis de fikk deg. Alle kvinner.
La meg være din trøst.
Nå må du fortelle meg hvem du er. Slik elskere gjør.
Jeg finner det ut likevel.
Truer du meg?
Jeg kan tenke meg verre ting.
Jeg vil vite det.
Min mors familie hadde en utpost som denne.
En kveld da hun var ung, så hun et lys.
Et vakkert lys som ropte navnet hennes. Hun ble trukket mot det.
Hun fulgte det til en åpning i åsen som ikke hadde vært der før.
-Der inne ventet han på henne. -Han?
Hver kveld i tre måneder gikk hun til ham.
Den siste kvelden i den tredje måneden-
-fortalte han at hun var gravid.
-Og at hun skulle kalle barnet. . . -Beowulf.
-Hvem var han? -Mor fikk aldri vite det.
Men de eldste var ikke i tvil.
De sa at min far var Bale. Mørkets gud. Løgnenes herre.
Du tror vel ikke det?
Det eneste som hindrer meg i å bli ond,-
-er å slåss mot det onde.
Så det er slik det må være? Kamp etter kamp?
-Til du dør. -Ja. Det er slik det må være.
-Hvordan kan. . . -Hysj.
Hva er det? Du skremmer meg.
Det er her.
Hva er her?
-Du drepte det. -Ikke uhyret.
Noe eldre. Lurere.
La meg få bli med deg.
Nei.vær så snill. Gå tilbake til de andre.
Du hadde rett. Det var din magi som fikk meg hit.
Da er det kanskje min magi som får deg tilbake.
-Hvor har du vært?vi venter på deg. -Vi må advare de andre.
Min venn.
Har du kommet til meg, elskede?
Du var ikke så sjenert da du tok denne utposten og meg.
Er det slik du behandler din elskede etter så lang tid?
Hvem er dette, far?
Da vi hadde stormet utposten, kom hun til meg om natten.
Og hvilke nytelser vi hadde.
Min kone tok livet sitt på grunn av deg!
Den æren er din.
Det var ditt ansikt hun så da hun hoppet.
-Din hore! -Det er harde ord til ditt barns mor.
Den dere kaller uhyret, er din sønn Grendel.
Unnfanget etter et seierrikt blodbad.
Umulig. Det er ikke et menneske.
Halvveis. Det er derfor han er så pen.
Alt dette på grunn av forsmådd kjærlighet?
Lenge før utposten ble bygd, var dette mitt land og mitt hjem.
Min sønn vil ta det som er hans.
Jeg takker Gud for at jeg får muligheten til å drepe deg.
Det var en feil.
Ingen feil.
Jeg dreper bare når jeg må. Du dreper for fornøyelsens skyld.
Blodet deres var søtt.
Jeg sugde fra blodårene deres og tygde beina.
Våte, og fortsatt i live.varmt blod som pumpet ned i halsen min.
Du bør prøve det. Du kommer til å like det.
-Du vet ingenting om hva jeg liker. -Hvordan smaker hennes blod, tro?
Du har tenkt på det.
Du ser på henne, og blodet ditt pumper.
Tennene løper i vann. Du har ikke forvekslet sulten med noe annet?
Jeg er ikke forvirret. Jeg vet nøyaktig hvorfor jeg er her.
Hvilket blod er blandet med ditt? Hvem skilte din mors bein-
-og ga deg krefter til å overvinne min sønn?
En som er sterkere enn deg.
Det er tvilsomt.
Jeg vet at du blir tiltrukket av meg. Du kan ikke hjelpe for det.
Jeg trenger deg inni meg.
Det er like før du mister kontrollen. Med ferske drap like foran deg.
Og jeg er så nær. Lengter etter deg.
Brenner den i deg? Sulten?
Etter blod og kjøtt?
Lukter det min sønn har drept, søtt? Fortell meg det.
Hvilken verden tilhører du egentlig? Deres eller min?
Nå er det bare du og jeg. Og du skal betale for dine synder.
Våger du det? Kjenner du meg? Jeg er eldre enn synden.
Vil du ta meg her i mørket? Brenner du etter meg i dødsøyeblikket?
Jeg brenner. Men ikke etter deg.
Du vil ha svar. La oss se hva sannheten bringer deg.
Kom. Prøv kjødets sanne nytelser med meg.
Føl det ingen menneskelig kvinne kan gi deg.
Tiden er inne.
Kom. La oss gå.
Vi må gå.
Jeg mistet alle jeg var glad i der inne.
Hele livet mitt var der.
-Hvor vil du dra? -Med deg.
Jeg vet ikke hvor jeg skal. Eller hva jeg kommer til å finne der.
Mørket vil lete etter meg. Og hvordan kan jeg beskytte deg?
Det skal jeg vise deg. Hvis du lar meg få lov.
Det er ikke trygt å være hos meg.
Det er det tryggeste stedet jeg kan være.
Jeg kan ikke garantere noe.
Jeg tar sjansen.